Forbundsstjerneskib Voyager, hvis I kan høre mig, så svar.
SENDING PÅGÅR
Hvis I kan høre mig, så svar. Svar mig, Voyager.
Jeg ved, I er der.
Hallo?
Voyager? Hører I mig?
Min benævnelse er Mezoti.
Er du ikke for ung på den post?
- Jeg er otte. - Javel. Må jeg tale med en voksen?
Jeg er art 689, norcadier. Hvad er du for en art?
- Det er et kompliceret spørgsmål. - Forklar.
Stil mig igennem til kaptajnen, inden kanalen bliver lukket.
Jeg skal prøve, men det er ikke sikkert, jeg kan nå.
SENDING AFSLUTTES
Hallo? Voyager?
- Mezoti, du må ikke være her. - Siger du det til kaptajnen?
Det er din første overtrædelse, så en advarsel rækker vel.
- Hvad bad jeg dig om? - At vente på dig på lastdækket.
- Hvorfor adlød du ikke? - Slap du dem af syne?
Torres havde brug for mig. Jeg var væk mindre end ti minutter.
Vi sagde, hun ikke måtte gå, men hun ville ikke høre efter.
Du lovede kaptajnen at tage dig af børnene.
Det er ikke så let. De er yderst uforudsigelige.
Meditation hjælper vulcanske børn til at...
Mizoti!
- Jeg prøver at få fat i kvinden. - Hvad for en kvinde?
Hende, der sendte fra rumkoordinat 2369.
Hun har talt med et lille skib cirka tre lysår væk.
Fremmede fartøj, her er Voyager. Svar.
Er det ikke dig, Tuvok?
- Det er orlogskaptajn Tuvok. - Du er vist blevet forfremmet.
Jeg skal lige tale med kaptajn Janeway.
Dejligt at se Dem, kaptajn. Også dig, Harry.
Undskyld, men kender vi Dem?
Jeg er fændrik Lindsay Ballard, tidligere besætningsmedlem.
Jeg kender Dem ikke, og det er ikke sjovt. Ballard døde...
Stjernedato 51563. Jeg forstår, De er skeptisk, men jeg kan forklare alt.
- Vi beamer Dem til infirmeriet. - Bag et niveau 10-kraftfelt.
- Tag os det ikke ilde op. - Bare jeg er hjemme igen.
Kaptajn... hvad mener De?
Hun kender åbenbart skibet og besætningen.
- Lad os finde ud af, hvem hun er. - Jeg vil gerne med.
Jeg stod Lindsay nær, og hvis det er hende, vil jeg kunne se det.
Harry og jeg var på vej til en klasse M-planet i Vyntadi
for at hente noget dilitium.
Det viste sig at være en fælde, som var sat af nogle hirogener.
- De havde udlagt falske dilitiumspor. - Det var det, der skete.
- Fortsæt. - Vi gik tilbage til rumfærgen.
Tre meter fra den blev jeg ramt af en nerveflænser.
Harry sagde, jeg kun var let såret. Han duer ikke til at lyve.
Jeg prøvede at få Lindsay tilbage til Voyager, men hun var død.
- Vi bisatte hende i rummet. - Fortsæt.
Jeg vågnede i et stasekammer omringet af rumvæsener.
De sagde, de havde genoplivet mig.
Jeg troede ikke på, jeg var død, men de viste mig billeder af mit lig.
Kobalierne sagde, jeg havde drevet om i ugevis.
De ville kunne huske dem, hvis De havde mødt dem. De ligner mig.
De brugte månedsvis på at ændre mit dna. Jeg fik utallige injektioner.
- For at du skulle ligne dem? - Sådan mangfoldiggør de sig.
Jeg blev indlogeret hos en familie.
- Du var fange. - Ja, i begyndelsen.
Jeg ville kontakte jer, men jeg måtte ikke for kobalierne.
De sagde, at I tilhørte min kyn'steyka.
Min fortid. Og at jeg skulle glemme jer.
Jer alle sammen.
Da familien efter to år troede på, at jeg havde accepteret dem
stjal jeg en rumfærge. Det er et halvt år siden.
- De har jagtet mig lige siden. - Jeg finder spor af menneskeligt dna.
Jeg har sammenlignet det med Ballards gener. Det matcher.
- Det lyder overbevisende. - Men De skal være på vagt.
Jeg kan jo være en klon eller have tiltvunget mig Ballards hukommelse.
Jeg var også mistroisk, men jeg er Lindsay Ballard.
Indtil vi finder beviser på det modsatte...
...velkommen hjem.
- Må vi få et øjeblik alene sammen? - Doktor...
- Så er det altså dig. - I levende live, så at sige.
Jeg har også savnet dig.
Jeg ved, I alle er glade for at ønske Ballard velkommen hjem.
Hun har udvist stort mod og beslutsomhed.
Vi er heldige at have hende tilbage, så lad os tage varmt imod hende.
Tom og jeg har fundet Lindsays ting frem.
- Og du får din gamle vagt tilbage. - Tak, løjtnant.
Men kobalierne er stadig derude.
De vil have hende tilbage. Vi må tage visse forholdsregler.
Jeg har scannet kobali-fartøjet. Jeg ved, hvordan vi modstår et angreb.
Glimrende. Hvis der ikke er andre ting...
- Tak for de pæne ord. - Du virker overrasket.
- Jeg troede ikke, De kendte mig. - Det beklager jeg.
- Spiller du stadig klarinet? - Jeg er gået over til saxofon.
- Du er sikkert god til det. - Du var altid min største fan.
- Ikke noget med at tale i datid. - Det er bare lidt underligt.
Det har da været en helt almindelig dag.
- Dæk 2. - At høre dig er nummer 26 på listen.
Jeg fordrev tiden med at finde på ting, jeg ville lave, når jeg kom hjem.
- Også ting, jeg ikke kunne før. - Som at møde på en vagt til tiden?
Det er nummer 27.
Nu kommer de.
- Skal vi lade dem spille i fred? - De kræver min tilstedeværelse.
- Det er en flot fletning. - Jeg kan lære dig at flette.
- Noget galt? - Der er ikke tid til irrelevant samtale.
- Det er ikke irrelevant. - Vi skal udnytte tiden effektivt.
- Vi kan deltage i... - En lang række aktiviteter.
Morskaben begynder nu.
Grøn, 3-13.
Kontra, rød 10.
- De snyder. - Hvordan?
Azan giver informationer via sin neurale interface.
Stemmer det?
I er underlagt straf 9-A.
- Så vil jeg heller ikke være med. - Du tilskynder til uro.
Vi må aldrig lave, hvad vi vil.
- Du er underlagt straf 9-A. - Nej, jeg er ikke.
- Sådan. - Tænk, at du har gemt alt det.
Tuvok syntes, det skulle genbruges, men det kunne jeg ikke bære.
Mine skøjter og jeg takker dig af hele vort hjerte.
- Jeg har stået og lagt det sammen! - Samme gamle Harry.
Hvad mener du med det?
- Du er stadig neurotisk. - Jeg er ordentlig.
- Du fik baryon-renset konstant. - Når man bor over for en sjuske...
Hov, hov! Vis de døde lidt respekt.
- Har jeg sagt noget forkert? - Det er ikke noget.
Selv om jeg har været væk i tre år, kan jeg stadig se igennem dig.
Jeg holdt mindetalen ved din bisættelse.
Hvad sagde du?
Kom nu. Alle vil høre deres egen mindetale.
Ikke tale om.
Det er sikkert også bedst sådan. Du har altid været en elendig taler.
Jeg håber bare, at du ikke stammede for meget.
Jeg fortalte om din yndlingstalemåde. Det gamle klingonske kampråb.
"Besid dagen."
Jeg sagde, at du mente
at hver dag skulle angribes, tages i besiddelse.
Og at det gjorde, at du var sjov at omgås.
Var det der, alle brød ud i gråd?
Jeg sagde, at du ville have ønsket, at de tog den dag i besiddelse
gjorde den til deres egen og ligeså dagen efter.
- Stærke sager. - Du var stærk.
Ikke altid. Det sidste halve år har jeg tit været ved at give op.
- Men det gjorde du ikke. - Ved du hvorfor?
På grund af dig. Jeg ville se dig igen.
Den får jeg vist ikke brug for.
Infirmeriet til Ballard. Jeg har analyseret dine bioscanninger.
Jeg kommer.
Du har en sygdomsfremkaldende organisme i blodet.
Den har givet dit menneskelige dna en kobalisk proteinstruktur.
- Kan det ændres? - Samtlige organer er påvirkede.
Der er ikke nok af det oprindelige dna til at gøre dig menneskelig igen.
Men jeg kan lave kosmetiske ændringer.
- Kan jeg komme til at se ud som før? - Ja.
Ændringerne bliver overfladiske, og der skal flere behandlinger til.
Men denne inaprovalin-blanding burde kunne gøre det.
Du vil stadig have multisfærehjerne og tvedelt hjerte-kar-system.
- Men jeg vil ligne et menneske? - Ja.
- Lad mig blive fri for det ansigt. - Tag plads.
- Du kan blive lidt svimmel. - Jeg holder fast i Harry.
Det er det, jeg er her for.
Er der noget galt?
Kig selv.
Værsartig. En jibalibær-salat.
Hvor har jeg glædet mig til det.
- Det var nummer seks på listen. - Jeg har spist grå vælling i tre år.
- Det smager anderledes. - Er det for sødt?
lkke for noget, men det smager af metal.
Jeg synes, det smager godt.
- Mine smagsløg er vel kobaliske. - Vil du have noget andet?
Jeg må lige ordne nummer 16: "Overrumple løjtnant Torres."
- Et minut for tidligt. - En gang skal jo være den første.
Vi har en uforklarlig skævhed i dilitium-matrixen.
Du skal lige falde til, så du får et par dage.
- Det er en vyk'tiote. - Hvabehar?
Det er et bestemt bølgefænomen. Det er svært at oversætte.
- Prøv alligevel. - Ordret betyder det "krøllet dans".
Jeg skal bare vyq'tale matrixen, stabilisere per'cheya...
- Hvad er der? - Du talte kobalisk.
Det vidste jeg ikke. Undskyld.
Hvad du end gjorde, så er skævheden væk.
- Godt klaret. - Tak.
Der kan være et par "krøllede danse" i warpkernen. Vil du kigge på det?
Nogen spor af kobalierne? Tuvoks seneste taktikrapport.
Orlogskaptajn...
- Jeg vil ikke passe borg-børnene. - Hvad er problemet?
Deres opførsel er kaotisk. Mine irettesættelser gør det bare værre.
- Børn og uro hører sammen. - Det advarede Neelix også om.
Derfor lavede jeg dette skema.
KI. 07.00 står børnene ud af nicherne.
Næringen indtages i messen, inden de går til fysiklokalet.
13.00 indtages der atter næring, hvorpå der er timer i rumfysiologi.
- Der er vist ikke tid til sjov. - Tværtimod.
- Jeg har indlagt fritidsaktiviteter. - Morskab må gerne være spontan.
- Børn har brug for struktur. - Ja, men ikke i så ekstrem grad.
- De er ikke i en borg-kube. - Siger du, jeg ligner kollektivet?
De fire børn fungerer som ét. De laver det samme samtidig.
Det giver hvert barn samme mulighed for indlæring.
De er individer. Måske gør de oprør, fordi du ikke lader dem udtrykke sig.
Så find en, der er bedre til at tage sig af dem.
Desværre, 7. Din anmodning er afslået.
- Skal du prøve hockeyprogrammet? - Lindsay og jeg skal ud at skøjte.
- I har været meget sammen. - Hold nu op.
Du har været faldet for et hologram
en borg, den forkerte tvilling og nu en kær afdød.
Vi er bare venner. Ligesom før.
Jeg havde kig på hende engang
men den dør smækkede jeg i, da vi begyndte på Voyager.
Du skal ikke kigge, men døren er ved at gå op.
- Hvad synes du? - Det er flot.
Doktoren foreslog en anden farve.
Hår er et af mine specialer, selv om man ikke skulle tro det.
Bare synd, at håret skjuler en kobalisk hjerne.
- Vil du med ud at stå på skøjter? - Ja, men jeg har en anden aftale.
- Med hvem? - Kaptajnen. Jeg skal til middag.
- Det har jeg aldrig været. - Jeg skal nok hilse.
Pokkers også!
Kom ind.
- Du havde ikke behøvet klæde om. - Jeg tænkte, at middag hos...
Det kan dårligt kaldes middag. Min replikator har smeltet stegen.
- Det ser da godt ud. - Drop flinkeskolen. Tag noget brød.
Jeg håber ikke, du har noget imod peanutbutter og syltetøj.
- Hvordan gik det så på arbejdet? - Udmærket, tror jeg.
- Torres kaldte mig "kompetent". - Det er store ord i B'Elannas mund.
Tuvok har 37 forskellige måder at slå et kobalisk angreb tilbage på.
Indbefatter det Deres steg? Undskyld, jeg ville ikke...
- Jeg fatter ikke, at jeg sagde det. - Det var da sjovt.
Vi er ikke på broen. Du kan tale frit.
- Mener De det? - Ellers sagde jeg det ikke.
Der er noget, jeg længe har villet spørge Dem om.
- Hvorfor mig? - Hvabehar?
- Hvorfor sendte De mig på patrulje? - Jeg mente vel, du var den bedste.
Det var jeg ikke. Dilitiumudvinding var Torres' speciale.
Og Tuvok var patruljespecialist, men det var ikke dem, De sendte ud.
Var det, fordi de stod Dem nærmere?
- Du giver mig skylden. - Nej, jeg...
- Det er i orden. Jeg er ikke stødt. - De er ikke med.
"Fordøm aldrig dem, der gav dig døden, thi de gav dig også livet."
Ved at lade mig dø gav De mig livet.
Undskyld. Jeg skulle ikke være kommet.
- Du kommer for sent. - Vi har ventet flere timer.
- Det er din afskedsfest. - Du hører ikke til her mere.
- Hvad foregår der, Harry? - "Vor kære ven, Lindsay..."
- Hvad? - Det er til din mindetale.
- Jeg er ikke død. - Fornægtelse. Det er sidste stadie.
Det var ulogisk, at du vendte tilbage.
- Jeg vil ikke væk herfra. - Jeg kan heller ikke redde dig nu.
Kom ind.
- Hvad er der galt? - Vel bare en dårlig dag.
- B'Elanna sagde, det gik godt. - Jeg løste et nemt problem.
- Det lød ikke nemt. - Det er barnemad for kobaliere.
Alle de andre stirrede på mig.
- Det er noget, du bilder dig ind. - Jeg blamerede mig foran kaptajnen.
Jeg blev også nervøs, når hun var der.
Tag det roligt. Hun tog det sikkert ikke personligt.
Jeg ved godt, det ikke er let
men jeg skal nok hjælpe dig.
Du har altid været for sød ved mig. Hvordan kan det være?
Du har ingen anelse, vel?
Tænk dig om. Jeg sørgede for, at vi kom til at gå i samme klasse.
Jeg lod dig lære mig at stå på skøjter, selv om jeg hader kulde.
Jeg er vild med dig. Det har jeg altid været.
Hvorfor har du aldrig sagt det?
Jeg er ikke god til at holde taler.
Men hvor tit får man en chance til?
Derfor vil jeg gerne kysse dig nu.
"Besid dagen."
- Undskyld. - Du skaber uorden.
- 7 bliver vred. - Jeg er da ligeglad.
Det er kuber. De er præcis en tusindedel af et borg-fartøj.
Godt klaret.
Et 26-sidet polyeder dannet af seks-, otte- og firkanter.
Imponerende.
- Hvad er det? - Kan du ikke se det?
- Det er dig. - Jeg har svært ved at se ligheden.
Her er okular-implantatet, næsen, munden...
- Du skulle lave en geometrisk form. - Hun ville ikke adlyde.
Det her var sjovere.
- Kan du ikke lide den? - Den er primitiv.
Men den vidner om en vis snilde og individualitet.
Hun overhørte instruktionerne. Skal hun ikke påføres en straf?
Nej.
Genoptag uordenen.
Lindsay?
De er på vej.
- Rød alarm. Rejs skjoldene. - De prajer os.
På skærmen.
- Jeg skal hente Jhet'leya. - Fændrik Ballard vil blive her.
Hun er min datter.
Jeg er rejst langt.
Jeg vil bare tale med hende.
- Du behøver ikke tale med ham. - Jeg vil gerne, Harry.
Det er på tide at holde op med at flygte.
- Jeg er Dem tak skyldig. - De må forstå én ting.
Mødet er slut, når Ballard siger det.
- Hvad har de gjort ved dig? - Givet mig livet tilbage.
Du var så køn.
- Det er rart at se dig, Jhet'leya. - Jeg hedder Lindsay.
- Hvorfor forlod du os? - For at være sammen med mit folk.
- De, som lod dig drive om i rummet? - Vi fulgte vore traditioner.
- De lod hende i stikken. - De skændede hendes lig.
- Vi fulgte vores traditioner. - De skamferede hende.
Fændrik...
Genoplivningen fjerner erindringer, hvilket gør overgangen lettere.
Nogle husker desværre deres fortid. Det gør Jet'leya for eksempel.
- Jeg hedder... - Lindsay Ballard.
Hun er død. Det har hun været i tre år.
Tilgiv mig, men da vi fandt hende, var hun et lig.
Vi bjærgede råmaterialet og skabte et væsen, min datter, som jeg elsker.
- Jeg er ikke din datter. - Tænker du stadig som dem?
De første ord, der falder dig ind, er de på deres eller mit sprog?
Jeg ved, du føler dig hjemme her, men det er ikke her, du hører til.
Din søster savner dig.
- Tynsia... - Hun spørger efter dig.
Hvad skal jeg sige til hende?
Sig til hende, at hendes søster er død.
Jeg følger Dem til transporteren.
Jeg slipper hende ikke.
- Hun gjorde sin holdning klar. - Hun er forvirret.
- Jeg vil ikke slås med Dem. - De er også Voyager underlegen.
Mit folk skatter alle liv, kaptajn.
Jeg tager ikke hjem alene.
Lidt natmad?
Kobalisk kogekunst, når det er bedst.
Jeg har tænkt på nummer 32: "Få Tuvok til at le."
Han har et holoprogram, der hedder "T'Panits tempel".
Vi kan lave de vulcanske bønner om til ferengiske limericks.
- Du ler ikke. - Undskyld.
- Jeg tænker på Qret. - Tænk, at han kalder sig din far.
Hvad ville professor Ballard ikke sige?
- Hvem? - Din far.
Er han ikke universitetslærer?
Det kan jeg ikke huske.
Jeg kan slet ikke huske ham.
Lad os gå ned og tage gas på nogle munke.
Hvad er der?
- Hvorfor fik hun tilbagefald? - Det skyldes organismen.
Den er immun over for behandlingen. Hun vil nok altid få tilbagefald.
- Du sagde, udseendet ville holde. - Ja.
Men du skal nok have flere behandlinger. Mindst to om dagen.
Hvordan kan jeg så passe mit job? Hvordan kan jeg noget overhovedet?
Du må forstå...
Undskyld.
- Det kalder jeg "hjemlig hygge". - Hvis du vil belære mig om orden...
Jeg vil bede dig opgive behandlingerne.
- Du ved, hvad det indebærer. - Du kommer til at se kobalisk ud.
Du var sød, da du var skaldet.
Jeg er ligeglad, hvilken art du er, bare du er glad.
- Jeg ville ikke passe ind. - Passer Tuvok og Neelix ikke ind?
De voksede op i deres egen kultur. De ved, hvem de er.
De hører til nu, ligesom du gør.
Lindsay hørte til. Hvis jeg opgiver behandlingerne, er jeg ikke Lindsay.
Det tror du da ikke på.
Jeg har hele tiden følt mig forkert.
Først troede jeg, at det bare var et spørgsmål om tilvænning.
Men det er mig. Jeg har forandret mig.
Jo mere jeg benægter det, jo mere føler jeg mig som et spøgelse.
Jeg er ked af det, Harry, men jeg orker ikke at kæmpe mere.
Hvad med os?
Den pige, du var forelsket i, døde for tre år siden.
- Skjolde på 48%. - Beskyd førerskibets våbensystem.
- Klimaanlægget svigter. - Tilfør reservekraft.
- Skjolde på 20%. - Sig til dem, I vil udlevere mig.
- De skal ikke høre efter. - Jeg slipper dig ikke, Lindsay.
Jeg vil gerne. Jeg hører ikke til her.
- Hun ved ikke, hvad hun siger. - Jo, jeg gør!
- Skjolde på 13%. - Førerskibets warpkraft svinger.
- Vi kan give det en polaronsalve. - Det ødelægger skibet.
De giver os ikke noget valg.
Vi må beslutte os nu.
- Er du sikker på, det er det, du vil? - Lad mig affyre den polaronsalve.
- Tilbage på posten. - De må ikke tage hende!
- Jeg kan alligevel ikke blive her. - Jeg vil ikke miste dig.
Du har allerede mistet mig, men denne gang får vi sagt farvel.
Kaptajnens log, stjernedato 53679,4.
Ballards behandlinger er ophørt, og hun ser kobalisk ud igen.
Alle undtagen én har sagt farvel.
- Jeg har lært lidt kobalisk. - Det er sødt af dig.
Du sagde, at kometer er kedelige.
Jeg må arbejde med udtalen.
Jeg er ked af, du ikke fik nået hele listen.
Jeg fik nået det vigtigste.
Den er pæn.
Den tilhørte en af mine venner.
- Vil du have den? - Hvad siger din ven til det?
Hun ville blive glad for, at jeg gav den til en med så kønt hår.
7 har givet os lov til at gå alene på holodækket og vælge et program.
- Vil du med? - Kender du "T'Panits tempel"?
- Det er et vulcansk program. - Det lyder kedeligt.
Bare rolig. Vi laver lidt gas med det.
Oversat af Marie Christensen